Én, to, én, to, tre...
Ta av deg ringen.
- Det er gifteringen min. - Smykker er ikke tillatt.
Kom igjen nå. Gir systemet ikke plass til noen unntak?
Alle smykker skal av.
Du er ingen maskin. Jeg skal bare være her i fire uker.
- Kona di går fra deg uansett. - Det vet du da ikke.
Dere blir forlatt alle sammen. Ta den av.
Ja, ja. Men jeg tar ikke av meg underbuksa.
- Det skal han vel? - Ja.
Det er her inne.
Har dere ikke noe større? Eller mindre guffent?
- Det er en firesengs i enden. - Det er perfekt.
Med boblebad, altan og romservice.
Det er et fengsel, for helvete. Det er ei ringeklokke der.
- Ja? - Hvorfor får de andre være ute?
- Det er enklere. - For hvem?
Dansk politi beslagla i dag 175 mill. i storbanken ABN AMRO.
Ifølge politiet skjulte forretningsmann Markus Føns dem-
- for myndighetene da Innovation House gikk konkurs.
Dermed har man totalt beslaglagt 255 millioner kroner, -
- og Føns aktiva forblir fryst mens etterforskningen pågår.
Som din advokat må jeg oppfordre deg -
- til å skape en hverdag med rutiner så du ikke blir sprø her inne.
Jeg skal bare være her i fire uker. Jeg er ikke dømt.
Det er bare en teknikalitet.
Fengslingen kan forlenges til etterforskningen er ferdig, -
- og den kan ta sin tid. Så kommer rettssaken.
En del har sittet i varetekt i to år.
Uten at man er dømt? Det er jo tortur.
Ja, men det er lovlig.
Folk blir lettet når de endelig får en dom.
Da vet de hva de har å forholde seg til. Du vet verken ut eller inn.
En hverdag, sier du?
Er det ikke Tykke-Karsten?
Jens storebror? Markus. Jeg har kjent lillebroren i mange år.
- Jeg vet godt hvem du er. - Du har gått ned i vekt, hva?
Førti kilo.
- Vil du vise meg rundt? - Ja da.
- Hvem er det som synger? - De perverses kor.
Frivillig isolasjon. Voldtektsmenn og pedofile gjemmer seg der.
- For hvem? - Oss.
Vi liker ikke at de misbruker kvinner og barn.
Broren min vil vite hvordan du har tenkt å betale gjelda til ham.
Jeg skylder ham da ikke noe.
Aksjene hans i Innovation House var nettopp verdt tre mill.
Det er bare fantasipenger. Jeg visste ikke at Jens hadde investert.
Aksjer har ikke noen verdi før man selger dem.
Skal jeg si det til broren min?
Det er en risiko å investere i aksjer. Det er en del av spillet.
Ikke bli fornærmet, Tykke-Karsten. Sånn er det bare.
Du skylder Jens tre millioner.
Og ingen kaller meg for "Tykke-Karsten".
For faen.
Er du sikker på at vi ikke skal ringe til en lege?
- Hva gjør dere med dem? - Hvem?
- Tykke-Karsten. De som angrep meg. - Ifølge dem slo du først.
- Be om unnskyldning. - Ikke faen.
Dere har ansvaret for mitt ve og vel som innsatt, som skattebetaler.
Så mye har du visst ikke betalt i skatt.
Kødder du med meg? Jeg er ikke voldelig.
De truet meg. Jeg er i livsfare.
- Du kan isolere deg frivillig. - Jeg skal ikke inn til de perverse.
Vi har masse å tilby til frivillig isolerte. Gå rett fram.
Du kan drive med håndarbeid.
Papirposer, klesklyper, dusker som Føtex har som dekorasjon.
Jeg skal bare åpne her.
Ja, stig på.
Du får 12 kroner i timen - og ingen feriepenger.
Vi har også et kor, -
- så det er god mulighet til å utnytte tiden sin fornuftig.
Her oppe går du til høyre.
Du får omgås med de andre opptil fire timer om dagen.
Det er en uskreven regel ikke å prate om hvorfor man er her.
Her har vi celle nummer 9.
Da gjenstår det bare å si velkommen.
- Var det Markus Føns, Morten? - Ja, han har blitt overfalt.
- Skal han bo ved siden av meg? - Ja.
Vet Markus Føns hva du føler for ham?
Nå, sjef?
- Hva gjør dere? - Markus har ikke spist frokosten sin.
Jeg ser tegn på PTSD. Vi bør være mer proaktive.
Morten holder på å lese Markus' selvbiografi.
Det gjør det lettere å hjelpe ham.
Morten... Ikke vær ei sånn kjerring.
Jeg er ingen kjerring.
- Jeg er soussjefen din. - Ja.
Ja, ja. Det er bra.
- Kaffe, Jakob? - Det høres godt ut, Bitten.
Flott. God styrke, Lars. Og, Simon, husk:
- Uten bass har vi ingen klangbunn. - Jeg glemmer at jeg er bass.
- Det er en vakker sang, Niels. - Ja, ikke sant? Veldig poetisk.
Iblant når jeg synger den, tenker jeg at jeg er ute og går med Linda.
I parken på årets første vårdag.
Nei, nå snakkes det for mye. En gang til.
- Én, to, én, to, tre. - Følger dere Føns' sak?
- Ja, jeg gjør det. - Det er ingen tv-serie.
- Han har ruinert folk. - Jeg har aldri kjent en kjendis.
Han har ingen anelse om hvem du er.
Nå konsentrerer vi oss. Markus Føns' stjernestatus er medias humbug.
Er dere klare? Husk plassene deres, hold tempoet.
Én, to, én, to, tre.
Ikke legg på.
- Pass på deg selv, Lars. - Takk.
- Skal han til Sønder Omme? - Nei, rett til Nyborg.
Stakkar.
- Kommer vi til Sønder Omme? - Jeg blir ikke dømt.
Jeg får erstatning for min tid i varetekt.
Det er Morten. Får jeg komme inn?
Ja.
Vi var enige om at du skulle dusje.
- Du har ikke dusjet på to uker. - Gjør noe. Jeg hører ikke hjemme her.
- Isolasjonen er frivillig. - i fengselet.
Jeg hører ikke hjemme i et fengsel.
Vi gikk på samme skole i Skanderborg. Du husker meg neppe.
Det er pussig at vi begge er fra Skanderborg og har havnet her.
Det er viktig med humor her inne.
Får du besøk? Var du ikke gift med en indisk kvinne?
Hun har dratt hjem til faren sin.
Får jeg sette meg?
Jeg kan se når folk holder på å bryte sammen, og det gjør du.
Utnytt mulighetene for å omgås med de andre.
Jeg hører ikke hjemme blant voldtektsmenn og pedofile.
Nei, men det er bedre enn å frykte for sitt liv.
Den eneste forskjellen er at her er du isolert fra de sterke fangene.
- Jeg er ikke svak. - Nei, det er du ikke.
- Jeg er ikke svak. - Men du trenger en dusj.
Vet Bitten at du har bestilt dusjen til en innsatt?
Det skal du ikke bry deg om, Niels.
- Da har jeg misforstått regelverket. - Tydeligvis.
Her blir du ikke forstyrret. På æresord.
- Fy til rakkeren, du har fått bank. - Hjelp! Hjelp!
Rolig! Jeg vil ikke gjøre deg noe!
- Jeg har ikke rørt ham. - Ned på gulvet!
Jeg sverger, Morten. Rumenerne pisser på gulvet, for faen!
- Hva står på? - Markus var i fare.
- Jeg ville bare si hei. - Alt stanser når du alarmerer, idiot.
- Oppfør deg, jeg er sjefen din! - Hvorfor er alarmen satt i gang?
- Jeg trodde Markus ble overfalt. - Hvorfor har du ikke skrudd av den?
- Hei. - Hei.
- Hva gjør du her ute? - Jeg skulle bare hente vann.
- Ta bøtta di. - Kan du gi meg håndkleet der?
Bitten, jeg trodde at...
Man setter ikke i gang alarmen fordi man tror noe. Hva gjør dere her?
- Han vil ikke dusje med de andre. - Det får Markus lære seg.
- Får jeg gå tilbake til cella nå? - Ja.
Gå herfra.
Niels?
Niels!
- Du får ikke rope gjennom vinduet. - Det gjør du jo selv.
Det var ikke min feil at vi ikke ble ferdige.
De så meg ikke i dusjen.
- Ikke skrik gjennom vinduet. - Jeg syntes synd på Markus.
Vi skal jo passe på hverandre som soldater i krig.
- Ikke skrik ut gjennom vinduet. - Jeg har fattet det, Niels!
Morten burde ha sett ordentlig etter.
Hadde han gjort det, hadde han sett meg.
- Hva skal du? - Irettesette Simon.
Niels har jo allerede sagt det til ham.
Ja, men det er ikke Niels' oppgave. Det er vår.
Hold lav profil etter fiaskoen i dusjen.
- Til og med Bitten er lei av ham. - Du får ikke rope gjennom vinduet.
Hun burde ikke ha skjelt meg ut.
Du er så irriterende pinglete.
Ikke kall meg pinglete. Du er ikke kona mi.
Kaller hun deg pinglete? Les i boka, du har snart fri.
- Morten er en kjempeidiot! - Jeg svarer ikke.
Markus' selvbiografi solgte i 250000 eksemplarer.
Klart jeg interesserer meg for en fyr fra min hjemby med en slik suksess.
Jens insisterer på at du skylder ham 3 millioner.
Da kan du få de sterke fangenes beskyttelse.
Har man ikke råd til å tape, så skal man ikke investere i aksjer.
- Som din advokat, vil jeg... - Det er bra.
Jeg vil ikke sitte blant de perverse lenger. Skaff penger.
Sophies onkel vil kjøpe feriestedet på Borneo.
Men nå vil han bare betale en tredjedel av det opprinnelige budet.
Men det holder jo til å betale Jens.
Jeg blir her til han kommer med et bedre tilbud.
Jeg finner meg ikke i å bli utnyttet.
Svelg stoltheten og snakk med de andre innsatte.
Du blir syk av å isolere deg. Du ser forferdelig ut.
- Hva skulle jeg snakke med dem om? - Hvem vet? Kanskje de er vennlige.
Sier en vennlig voldtektsmann takk etterpå?
Skjerp deg, Markus.
- Unnskyld, vet du hva klokka er? - Det er ei klokke der.
- Hva er klokka? - Den er tre.
Nei, fire minutter over. Du har stjålet fire minutter av vår tid.
Du må lære at her gjelder reglene for deg også.
Sånn er Niels. Du venner deg til det.
Hva er det? Hvorfor er du så våt? Glemte du paraplyen?
Du må passe på deg selv. Ikke glem paraplyen når det regner.
Hvorfor gråter du nå?
Det er ingen som vil snakke med meg.
Kundene på bakeriet... Mange vil ikke betjenes av meg -
- fordi jeg er gift med deg.
Vi to har hverandre. Det er det eneste som betyr noe.
Du vil heller være her enn sammen med meg.
Nei, det har jeg ikke sagt.
Jeg har bare sagt at hvis samfunnet fungerte like bra som det gjør her, -
- så ville vi ikke ha så store problemer.
- Jeg savner deg bare. - Ja. Opp med humøret.
- Du ser tankefull ut, Niels. - Ja.
Bakeriet vil gi Linda sparken på grunn av for mange sykedager.
- Det er kynisk å true en syk kvinne. - Ja.
Ja, verden er kynisk. Vi elsker ikke vår neste.
Vi elsker bare... oss selv.
- Hei, Markus. - Hei.
Krimbøker er utrolig populære her inne.
Jeg liker ikke krimbøker. Jeg liker Helle Helle bedre.
Jeg har donert flere av bøkene hennes til fengselsbiblioteket.
Jeg siterer fra selvbiografien din:
"Mennesker, ikke makt, inspirerer meg."
"Især inspireres jeg av hvordan jeg kan inspirere dem."
Du får næring av å omgås andre mennesker.
Jeg siterer selvbiografien din igjen:
"Jeg kan like noen selv om jeg tar avstand fra handlingen."
- Har jeg skrevet det? - Side 132.
Om ditt tidligere vennskap med MC-gutter.
Vi snur oss rundt og...
Kan vi hjelpe? Du forstyrrer.
- Det er jeg som bærer uniform her. - Hva vil du?
Jeg har rekruttert et nytt kormedlem.
Kom, Markus. Kom.
Vi avslutter oppvarmingen.
Innta plassene, og finn fram sangboken.
Hei og velkommen. Jeg heter Niels. Jeg er uoffisiell korleder.
Jeg venter utenfor døra hvis du trenger meg.
Kommer du, Markus?
Her. Det er her man presenterer seg. Vær så god.
- Hva vil dere vite? - Har du sunget før?
- Litt. - Hva har du sunget?
Jeg har sunget med kompisene.
- Hvor? - På hytta mi.
- Hvor ligger den? - På Ibiza.
- Hva faen? Har du et hus der? - Du banner, Simon.
Vi er en gjeng som drar dit hver sommer.
Det er meg, Rasmus Seebach, Christian Bitz og Nicklas Bendtner.
Simon.
Jeg trodde at dere var flere.
Folk bytter anstalt eller blir løslatt.
- Niels har vært her i halvannet år. - Simon.
- Vi skal se hvilken stemme du er. - Jeg er tenor.
La oss avgjøre det. Det er viktig at det er balanse i koret.
Niels har sunget i kor i 17 år.
- Jaha, men hva skal jeg gjøre? - Du skal synge for oss.
Ok. Hva vil du at jeg skal synge?
- Vi. - Hva?
Jeg vil ingenting. Vi. Koret.
- Hva vil dere at jeg skal synge? - 160.
- Mener du det? - Mener dere det?
- Kan du den ikke? - Jo, selvsagt.
Bra. Sett i gang når du er klar.
Stopp der. Du har en fin vibrato, men du må gå dypere.
- Men stemmen min høres jo sånn ut. - Du tror det, ja.
Men det høres anstrengt ut.
Syng dypere.
Og øk tempoet. Den skal gå fortere.
Jeg har sunget nasjonalsangen tusen ganger før.
Tusen ganger feil, kanskje. Ikke bli flau.
Mange synger den for sakte. Fra starten, langt ned og så tempo.
Ja visst. Ok.
Nå går du opp igjen. Helt nede.
Tre, fire...
Det er bedre. Hold tempoet. Enda fortere.
Nå blir det lysere. Bare fortsett.
Hold tempoet. Bli der nede.
Hold tempoet.
- Det er flott. Du er bass. - Men jeg er tenor.
Nei, det er du ikke. Ikke her inne. Du er bass.
Gå ned til Simon. Det er basstemmenes plass.
To ganger bass!
Vi begynner med "Jeg er havren", 344.
Heng med så godt du kan, Søren. Du også, Markus. Klare?
Én, to, én, to, tre, fire.
- Sånn! - Du skal aller lengst ned her.
Puster du ikke litt lettere når du har vært sammen med andre?
Hva mener du? Niels er jo en skikkelig idiot.
Ja. Deilig at noen andre endelig ser det.
Hvem tror han at han er? Hvem tror han at jeg er?
Jeg forstår deg. Jeg er lei av tonen hans til meg.
- Sett ham på plass, da. - Han sparer oss for mange utgifter.
Til sosialrådgivere og medisiner, for han holder folk sysselsatte.
- Han får gjøre hva han vil. - Hva får han gjøre?
- Han er bare i cella når han vil. - Han har større frihet enn meg?
De andre hører på ham. Koret skaper et naturlig hierarki.
Tyranner skaper ro. Det er deres eneste gode kvalitet.
- Side 48. - Det stemmer.
Jeg har litt papirarbeid. Kan jeg gå?
- Ikke spør meg. Du er sjefen. - Ja, sir.
Men vi kan jo snakke sammen som likeverdige for det.
Du hadde rett. Jeg pustet faktisk litt lettere nå.
Takk skal du ha.
Vi skal vise boliger på naturtomter. Velkommen til Hammerslag.
Et sommerhus på 336 kvadrat på en tomt på 11307 kvadrat.
Det ble bygd i 2012, prisen ble redusert med én million kroner, -
-og huset har ingen energimerking.
- Her kan man se ut over vannet. - Eller sitte i boblebadet.
Faen, altså!
- Jeg mister pusten helt. - Vi er bare halvveis.
God morgen. Har du sovet godt? Vær så god.
- Han er rumener, han forstår intet. - Høflighet er et universelt språk.
- Ikke vær rasistisk. - Ikke noe post til deg.
- God morgen. Har du sovet godt? - God morgen.
God morgen.
- Kom, Simon. - Det er rot i brevene.
Du har ingen post, men søsteren min er fan av deg.
Hun kommer hit senere. Har du noe sladder?
- Du havner på etterskudd. - Jeg finner ikke brevet.
Trenger du å snakke med noen, så har jeg også fått bank.
- Det har alle. - Hva sitter du inne for?
- Det snakker vi ikke om her. - Hva sitter du inne for?
Det kan jeg ikke...
- Hjemmeran. - Du får finne brevet senere.
Jøss, her var det jo.
Lat som om det er til deg.
Hun kommer ikke, Simon. Kom nå.
Simon?
Simon. Kom nå!
Får jeg spørre om noe, Markus?
Har du gitt dine ansatte en sjefstittel som ren pynt?
Det ville vært idiotisk. Titler definerer et hierarki.
Så soussjef-tittelen er ingen pynt?
- Nei, det ville vært rart. - Det synes jeg også.
Kanskje jeg husker deg fra Skanderborg.
- Du bodde... - Ved svømmehallen.
Ja, nettopp. Ved siden av svømmehallen.
- Bak den. - Bak, ja.
Det er morsomt, hva? Ja, verden er liten.
- Så pussig. - Ja, virkelig.
Nå er vi oppvarmet. Vi synger 498, "Jens Vejmand".
Jeg vil at du skal ta andrestemmen, Søren.
Det er bra. Er dere klare? Én, to og én, to, tre, fire.
Lavere, Markus. Tenk på andrestemmen, Søren.
Flott, Frank. Flott, Richard.
Hold tempoet. Tempo.
Det høres overraskende fælt ut.
Kan noen forklare hvorfor? Peter?
- Markus sang feil. - Nei, jeg holdt rett tempo.
- Du sang i et annet tempo. - Det riktige.
Peter har rett. Hvis det brenner, løper du i motsatt retning?
Ja, hvis alle andre løper rett inn i ilden.
Du tilpasser deg til koret, ikke omvendt. Vi begynner på nytt.
Synger dere ingen moderne sanger? Bare salmer?
"Jens Vejmand" er ingen salme. Aakjær var sosialist.
Vi synger alltid Rasmus Seebachs låter på Ibiza.
- Jeg kan "Øde ø" helt utenat. - Jeg også.
Det er bra. Stopp.
Ja. Seebach inngår ikke i den danske sangskatten.
Han har solgt én million plater. Hvor mange har Jeppe Aakjær solgt?
Søsteren min elsker Rasmus Seebach.
Greit. Kan du finne Seebach i "Højskolesangboken", Markus?
- Bare si hva vi skal synge. - Noe vi liker.
- Nå synger vi "Jens Vejmand". - Jeg vil synge Rasmus Seebach.
Utrolig at du ikke er mer ydmyk, Markus.
Spesielt med tanke på hva du er siktet for.
Du ser fengselet som en anledning til å skrive en bok.
Som om dine prøvelser er hardere enn alle andres.
Hva er du siktet for, Niels?
- Kvinner? - Det angår ikke deg.
- Barn? - Det angår ikke deg.
- Vi snakker ikke om dette. - Jeg har aldri vært voldelig.
Vi vet ikke hvordan det er å miste alt når man har hatt alt.
Alle forakter deg, selv kona di, men oppfør deg ordentlig likevel.
Du vet ingenting om oss.
- Kona di er vel i India? - Niels' kone kommer hver fredag.
Det stemmer. Ja visst, man kan selge én million plater, -
- men ikke kjøpe seg inn i "Højskolesangboken".
Eller kjøpe seg til ekte kjærlighet. Nei, det snakkes mye. Skal vi synge?
Én, to og én, to, tre.
- Takk for i dag. - Takk.
Du, Markus? Det er enklest om du gjør som Niels sier.
Det handler ikke om enkeltstemmer, men om helheten.
Det høres for jævlig ut når jeg synger.
- Du må ikke gi opp. - Jeg gir aldri opp.
- Det har jeg skrevet ei bok om. - Bom! Sånn skal det være!
Har du cellesamvær med noen? Jeg vil gjerne ha det med deg.
Bare politiet har hatt tilgang til bygningene siden Føns ble tatt.
Men i dag fikk Innovation Houses tidligere ansatte-
- hente eiendelene sine. En av dem er Adam Dahl Jensen.
- Hvordan var det å jobbe her? - I begynnelsen gikk det bra.
Folk elsket Markus, men adlød man ikke ordre, var man en idiot.
Kulturen her var gjennområtten. Bare Markus fikk noe ut av dette.
Hva håper du at resultatet av rettssaken blir?
At han sperres inne. Man kan føle seg som hans beste venn, -
- men han er først og fremst en tøff forretningsmann.
Det er bra. Og en siste gang, kom igjen.
Kom igjen.
- Fy faen! Rett i ansiktet! - Den gikk jo ut den andre veien.
Det er lov når man er utendørs.
Ja!
Hundre prosent! Dritbra! Ut med det, Simon.
Gi meg en sjanse bak lås og slå Hver dag føles så grå
Blålysenes blink, sirenenes hvin Mamma, ikke grin
Jeg skal nok tjene en halv milliard Markus hjelper meg, det er klart
Ta fram spaden og grav møkka opp Jeg vil bare ha en fin kropp
Kom igjen, hva kan gå galt? Hva har du på spill?
Pill! Piller! Noe med piller! Jeg tar massevis av piller!
Jeg vet ikke, rapp du.
Du skylder meg en milliard Jeg skal kjøre Ferrari
Bare glem det der, drive-by!
Ja!
Jeg savner å slå meg løs på utsida.
De andre har voldtatt kvinner og mishandlet barn.
- Vi snakker ikke om det. - Jeg kan ikke tenke på noe annet.
Alle er ikke sånn. Peter har bare drept faren og storebroren sin.
- Linda kan ikke betale huslånet. - Kan dere ikke selge?
Verdien har falt med 800000 siden vi kjøpte det.
- Jævla Ringsted. - Pass munnen din, Peter.
Vi bor jo ikke i et apebur.
Se, så liten den er.
- Jeg skal i retten på torsdag. - Jaha, så skal du forlate oss?
- Da får du en avklaring. - Jeg har vent meg til å være her.
Ja, men på Sønder Omme får du helgeperm og kan besøke moren din.
- Hvis jeg blir dømt, ja. - Det blir du.
- Skal vi bytte farge? - Ja, man blir lei.
Ta de gule, du.
- Skal du på date? - Nei, jeg jobber.
Det er Morten.
Ja, kom inn!
- Har du tid? - Det er alt jeg har.
- Se hva jeg leser. - Jeg så at den var utlånt.
- Vil du ha en kopp kaffe? - Takk.
Du er den første som har lyttet til rådet mitt. Hva synes du?
- Det skjer ikke så mye. - Akkurat.
Det skjer ikke en dritt.
- Hvordan går det med koret? - Tja, Niels motiverer meg.
- Pleier du å jobbe kveldsskift? - Nei. Jeg straffes for alarmepisoden.
Beklager. Håper ikke at det gir problemer hjemme.
Jeg bor ikke hjemme for tiden.
Har kona kastet deg ut?
Lene sa at mitt fysiske nærvær gjorde henne apatisk.
- Hvor bor du, da? - I et kjellerrom i Bolbro.
- Men jeg har eget bad. - Har du barn?
To tvillingjenter på ni, men de kan ikke være i en kjeller.
Si ifra om jeg eller advokaten min kan hjelpe deg på noe vis.
Tenk over det.
Det er rart, nye vennskap oppstår ofte når man minst aner det.
- Ha en fin kveld. - Jeg skal lese ut "Ned til hundene".
"Rødby-Puttgarden" er enda bedre.
Sophie har ikke hørt fra onkelen sin.
- Hun får ikke opp prisen på resortet. - Jeg er ikke bekymret.
Han hever nok budet når han innser at jeg ikke er desperat.
Pengene ville gjort tilværelsen din lettere.
Jens gjør alvor av truslene. Pengene gjør ham fornøyd.
Du slipper isolatet. Det er bare tre millioner.
- Det handler om prinsippet. - Vis Jens at du tar ham på alvor.
Jeg kan ikke erstatte alle amatører som investerer i aksjer.
Ser jeg fortsatt syk ut?
- Hva? - For en måned siden så jeg syk ut.
Du ser ut til å ha det mye bedre nå.
- Jeg har tilpasset meg. - Snakker du om koret?
Ja. Det er en fyr som er med, Niels, rundt 45 år fra Ringsted.
Kan du ikke finne ut hva han er siktet for?
Kjenner du fastheten? Sånn skal de små være.
De store blir ikke like faste, men det er liksom...
Sånne som denne er sjuskeri og skal bort.
Det er siste kvalitetskontroll.
- De der? - Ja, de hudfargede.
Nei, faen også!
- Jeg beklager. - Pytt.
Har en ingen yrkesstolthet? Hvordan skal Føtex kunne bruke denne?
- Det er sikkert en av rumenerne. - Nå er du rasistisk igjen.
- Du ser ikke hvem som lager dem. - Jeg er ikke rasist, jeg er neger.
Det... Du... Man må ikke si...
- Hva? "Neger"? - Simon.
- En neger kan si "neger". - Det var tredje gang. Sett opp farta.
- Du er litt hard mot Markus. - Nei da.
Men Ibiza imponerer meg ikke.
- Jeg har gjennomskuet ham. - Hvordan da? Du kjenner ham ikke.
Jeg vet nok. Jeg har fulgt livet hans i 15 år.
- Var det ikke "humbug"? - Jo, men det er et mønster.
Han snylter på andres penger.
Det kunne jeg også ha gjort da jeg var kasserer i håndballklubben.
Jeg kan ikke tenke meg deg og Rasmus Seebach.
- Michael Falch eller Stig Rossen, da. - Hvem?
- Nå er tiden inne, gutter. - Ja, vi skal rydde opp.
- Hvordan gikk det med Peter i dag? - Rettsmøtet ble utsatt.
- Hvor lenge? - Noen måneder.
Peter blir hos oss en stund til.
- Kom igjen, gutter. - Ja, kom igjen.
Peter? Er du ok?
Niels...
Niels, ut.
Nyt roen.
Vi står blant trærne, og det er rolig og fredelig.
Plutselig hører man hvordan hjertet slår...
Får jeg prøve skoene dine?
Ja.
Vi har gledet oss masse til dette, og programmet bugner av boliger...
Dette er klasse, altså.
Jeg snakket forresten med Rasmus i går. Seebach.
Han vil gjerne besøke koret hvis det går an.
- Kutt ut. Er det sant? - Ja.
Fy faen, så sykt! Søsteren min kommer til å bli så sjalu.
Topp.
Vi varmer opp futteralene først så de kan huse stemmene skikkelig.
Bra, Richard.
Opp med knærne.
Og så løper vi normalt igjen.
Og så opp med hælene mot rumpa.
Og sprellemenn.
- Skal dere ikke varme opp? - Vi vil snakke om noe.
Markus har sørget for at Rasmus Seebach kan besøke oss.
Men alle må stå bak søknaden.
- Som om han vil besøke oss. - Det blir bare forstyrrende.
Hvorfor er det alltid du som bestemmer alt?
Demokrati. Vi er fem mot to.
Du hører ikke engang. Du sier bare nei med en gang.
Simon... Det er ferdigdiskutert.
Rasmus Seebach vil synge med dere. Det er en gave.
Du innser ikke hvor farlig det er.
- Hva snakker du om? - Ødeleggelsene du fører med deg.
Du kan ikke mene at du har oppført deg bedre enn meg, håndballtrener.
Hva har jeg nå gjort? Niels, jeg har ikke sagt noe.
Fortell Niels at jeg ikke har sagt noe.
- Vi snakker ikke om det. - Niels kalte meg farlig.
Det er hyklerisk av en mann som har misbrukt småjenters tillit.
Det er den arrogansen som gjør at du er farlig.
Ingen er dømt, alle kan være uskyldige. Ikke vær nedlatende!
- Hvorfor roper dere? - Det er kunstnerisk uenighet.
- Ja, kunstnerisk uenighet. - Ok, men demp dere litt.
Normale mennesker synes ikke at penger er viktigere enn barn.
Du får ni år. Jeg får fire, høyst, hvis jeg blir dømt.
Hva er verst? Økonomisk kriminalitet eller seksuelle overgrep?
- Det vet jeg ikke. - Det vet enhver voksen.
- Hva er verst? - Jeg vet ikke.
Hva er verst? Det er veldig enkelt.
Simon?
Det er økonomisk kriminalitet.
Hva faen?
Ja.
Markus, du er ikke utenfor nå -
- der du og vennene kan bli enige om at du har rett, selv når du tar feil.
Dette er isolasjonen, og vi snakker aldri om hvorfor vi er her.
- Jeg tar meg av det, Niels. - Takk.
Morten? Gir du hemmelig informasjon til fangene?
- Hva? Nei. - Hvorfor skulle Niels lyve om det?
Jeg gir ikke videre hemmelig informasjon, Bitten.
Hvis det viser seg at du lyver, flår jeg pikken av deg.
Ja.
- God tur, Bitten. - Takk, Jakob.
Hvis hun flår pikken av deg, så blir du ei ekte kjerring.
Bare le, du. Mens Bitten er på Tenerife, er det jeg som er sjef.
- Ikke faen. - Det er jo det soussjef betyr.
Jeg sa jo at det ikke bare var en tom tittel.
- Vil du ha hjelp? - Nei.
- Man snakker ikke om det. - Dere snakker jo om meg hele tida.
Ja, men jeg kan ikke kritisere ham når jeg selv er...
Selv er hva?
Jeg trodde at du var siktet for ran.
- Er det barn? - Nei, selvfølgelig ikke.
Det kunne jeg aldri gjort. Hva tror du om meg?
Hva er det, da?
Simon? Er det kvinner?
Er det voldtekt?
Vi trenger ikke å snakke om det.
Skal du bare stå der? Skal du ikke hjelpe meg?
- Hva skjer nå? - Jeg flytter hjem igjen.
- Lene får avgjøre om hun blir. - Så bra.
Skal advokaten min kontakte henne igjen?
Jeg husker ikke at hun noensinne har vært så samarbeidsvillig.
Så bra, vennen min.
- Vil du gjøre meg en liten tjeneste? - Selvsagt.
Hva? Er du med i morgengjengen? Morgen-Markus!
- Peter, da? - Han blir på cella.
- Det er ikke greit, Morten. - Hvorfor ikke?
Hvorfor ikke? Trodde du at det var du som bestemte?
- Hva skal jeg gjøre? - Ta imot.
Nei, legg den ned. Legg frukten der.
- Og så inn under. - Nei!
- Du må jo ta den. - Det gjorde jeg. Hei, Niels.
Hei. Unnskyld at jeg er sen. Linda ville ikke legge på røret.
- Hvordan går det med henne? - Hun har fått sparken.
Det ville vært fint å kunne støtte henne i dag.
Hei. Jeg heter Niels og er uoffisiell korleder her.
- Mihail. - Hei.
Markus har tatt ham med hit. Han snakker ikke dansk.
Vi synger bare på dansk, men du er velkommen.
Han snakker litt tysk.
- Snakker noen tysk? - Ja, det gjør jeg.
Ja... Da begynner vi.
- Mihail vil synge Rasmus Seebach. - Men han snakker jo ikke dansk.
Da er vi fire som vil synge Rasmus Seebach. Søren vil også det.
- Søren? - Det er halvparten av oss.
Hvorfor er deres halvdel viktigere?
Et kompromiss er å ikke endre på noe hvis vi ikke kan enige.
Det er ikke noe kompromiss hvis dere får viljen deres.
Jøss, for en flott stemme. Det er en god rekruttering, Markus.
- En skikkelig bra tenor. - Ja, fire mot fire. Hva gjør vi nå?
- Nå går vi i gang. - Med hva?
"Den signede dag". Si det på tysk.
- Hva koster en sånn? - 246 kvadratmeter landeiendom.
Skal vi ikke gi opp? Jeg liker ikke når alle krangler.
Selvsagt skal vi ikke gi opp.
- Får Niels besøk i morgen? - Ja, Linda kommer alle fredager.
Hvordan det?
- Jeg liker det ikke. - Du bryter ikke reglene.
Jeg må ha en reell mistanke.
Vil du ha respekt, må du markere din autoritet.
Bitten er på Tenerife, og du er sjefen. Fengselet er ditt hus nå.
- Hvem sitt hus er det? - Det er mitt hus.
- Si det. - Det er mitt hus.
"Det er Mortens hus. Det er mitt hus." Sånn.
Takk.
- Du må bli med meg litt. - Jeg skal møte Linda nå.
Det tar ikke så lang tid.
- Hvorfor, Morten? - Fordi du lukter hasj.
Jeg har ikke røyket så mye som en sigarett i hele mitt liv.
- Da får vi det overstått. - Jeg vil se at du ikke jukser.
- Slutt å glo på tissefanten min. - Jeg glor ikke på tissefanten din.
- Jeg kan ikke tisse på kommando. - Ta den tiden du trenger.
- Ikke gjør dette mot meg, Morten. - Jeg ber deg bare tisse i en kopp.
Helt opp til streken.
Jeg må ut til Linda. Hun blir redd hvis jeg ikke kommer.
Hun har fått sparken, folk roper etter henne på gata.
Hva er det du plystrer på?
Rasmus Seebach. Din... jævel!
- Hva faen gjør du? - Unnskyld, Morten.
- Jeg har tiss på skjorta. - Unnskyld.
- Legg deg ned! - Unnskyld.
Legg deg ned. Hendene langs sidene.
- En ukes isolasjon. - Linda blir så urolig.
- Niels skulle ha vært her nå. - Han har overfalt en vakt.
Går det bra?
- Det var ikke et overfall. - Å kaste tiss er et overfall.
Og det skal anmeldes til fengselsledelsen.
- Det betyr ekstraarbeid. - Niels tar ikke stoffer.
Han skal testes som alle andre.
Kona var på besøk. Hun besvimte!
Vi kan teste innsatte når som helst ved mistanke.
- Hold munn nå, Morten. - Iblant er du så korka.
Mihail. Kan du hjelpe oss med pianoet?
Jeg vet hva Niels ville ha sunget.
Men nå er ikke Niels her, så vi kan bestemme selv.
Han hadde sikkert begynt med nummer 93.
Da får han slutte å kaste tiss på folk med større makt.
Jeg er redd for at det er noe galt. Det kan ha med Linda å gjøre.
Man kaster ikke tiss på hverandre bare uten videre.
Hva gjør vi?
- Vi kan synge Rasmus Seebach. - Nei, det gjør vi når Niels er her.
Syng Seebach nå, så krangler dere ikke når Niels er tilbake.
Vi trenger hele koret for å yte Rasmus rettferdighet.
Hva synger vi nå, da?
Hva sier dere til nummer 121, "Let It Be"?
- Jeg kan ikke engelsk. - Det kan alle.
- Michael kan heller ikke. - Mihail. Gjør som Mihail.
- Han lager jo bare lyder. - Ja, det kan du også gjøre.
- Nummer 471, kanskje? - Det er jo en barnesang.
Den kan vi, den synger vi.
- Må du stå der oppe? - Noen må jo ta ledelsen.
Bra. Én, to, tre, kjør.
- Ja? - Altfor sakte.
Nei, dette er rett tempo. Sånn skal den låte.
Fint, en gang til. Er dere klare? Én, to, tre, og kjør.
Vær så god, Niels.
Niels?
- Hva gjør du? - Niels er tilbake.
- Nå er du absurd uhøflig. - Jeg skal bare hilse. Niels!
Du er sammen med meg nå. Sett deg ned.
- Hva? - Lukk vinduet og sett deg.
"Hammerslag" er i Sønder Omme.
180 kvadratmeter. Hage med plommetre og nær skogen.
Hva tror du det kostet?
850000 kroner.
Hva hadde det kostet i København?
Niels? Niels!
Minst fem millioner. Sikkert mer.
Det kan godt koste sju millioner hvis huset er i feilfri stand.
Det var et kjempefint hus.
Hvordan har du det?
Hva mer har de sett på?
En nedlagt gård med egen sjø.
Jeg tror Sønder Omme er Danmarks fineste sted.
Du skal nok komme til Sønder Omme, Peter.
Morten, når kommer Niels tilbake til morgengjengen?
Det vet jeg ikke ennå. Man får ikke tilbake privilegiene så fort.
- Får vi ikke omgås heller? - Nei, han overfalt meg.
Han får være med i koret. Kom igjen.
Blåser du i hva Niels er anklaget for?
- Det er jo en sykdom, Markus. - Hva er en sykdom?
Niels' tilstand er en sykdom.
Han kan ikke for at han er tiltrukket av små...
Barn?
At han har slike tanker. Det er en tilstand.
Niels har det ikke lett. Du er veldig hard mot ham.
- Forsvarer du pedofili? - Nei, det gjør jeg ikke.
Jeg forsvarer en mann som gjør mye godt for mange her inne.
Han lider av en uhelbredelig sykdom. Det kan han ikke for.
Tenk om det var deg.
Niels får tenke på småjenter hele dagen så lenge han ikke handler.
Du er ikke her fordi du fantaserte om å drepe faren og broren din.
Kommer dere?
Ja, vi kommer nå.
Ja, kom inn.
Hei, Jakob.
Niels, kona di har blitt innlagt på psykiatrisk sykehus i Slagelse.
Hun har prøvd å begå selvmord.
Å, herregud.
Hun tok en masse piller, men fysisk har hun det bra nå. Greit?
Føler du at du trenger å snakke med noen om det?
- Nei, jeg vil bare være alene. - Greit.
Jeg beklager.
Hvis du ombestemmer deg, så bare si ifra. Det er bra.
Ett til deg. Ett til deg.
Ett til deg og ett til deg og ett til deg.
- Håper at de slipper ut Niels. - Niels kommer.
- Hei, Niels. - Hei.
Vi er enige om å synge Rasmus Seebach. Hva sier du til det?
Det er ikke klokt når vi har så mange andre fine sanger.
Men jeg bryr meg ikke. Linda er innlagt på en psykiatrisk klinikk.
Hun prøvde å ta sitt eget liv.
Det kommer til å ordne seg.
- Jeg beklager. - Takk.
- Hvordan har du det? - Vi er her for deg.
- For helvete, Niels. - Ja, jeg vet det.
- Jeg skal bare... - Da så.
- Ja. - Takk skal dere ha.
Ja...
Ett til deg.
Sånn.
"Øde ø".
Det var den Morten plystret på mens han kikket på tissefanten min.
Jeg ble sur, og så fikk jeg ikke treffe Linda.
Og nå er hun syk.
- Men vil koret, så synger vi den. - Det er det koret vil.
- Vi kan jo ikke synge Seebach nå. - Nå synger vi Seebach som avtalt.
- Lindas yndlingssang er nummer 324. - 324?
Nei, nei, Søren. Legg bort sangbøkene.
Vi synger Rasmus Seebach som vi har avtalt.
Simon, kan du tenke deg å omgås med meg i morgen kveld?
Spør du meg om det? Ja, selvfølgelig.
Faen ta deg.
Faen ta dere, alle sammen.
Faen ta deg og deg og deg og deg. Vi synger "Øde ø" som avtalt.
- Snakk ordentlig. - Faen ta deg.
- Du banner. Vi bor ikke i et apebur. - Hva foregår?
Litt kunstneriske uenigheter, bare.
Greit. Sørg for å få styr på det.
Du er velkommen i koret, men du må vite din plass, -
- og basstemmene står bakerst. Fint, vi varmer opp.
Vi tar noen konsonanter: Mette. Mette-te-te-te-te.
Rikke. Rikke-ke-ke-ke-ke.
Jeg vil bare få Sophie hjem nå.
- Hun får ikke opp prisen. - Jeg bryr meg ikke.
Jeg holder ikke ut i denne opp-ned-verdenen.
Stoler du på Sophie? Hun har tilgang til mye penger.
Hun snyter meg ikke.
Og det vet du fordi dere elsker hverandre?
Ja. Og fordi hun forguder faren sin.
Hva mener du?
Hvis jeg sender noen filmer som viser virkelighetens Sophie, -
- så er hun ikke lenger pappas lille jente.
Faren hennes ville dø av sjokket.
Hun snyter meg ikke.
Så slapp av, da.
Kom inn!
- Hei, Morten. - Hadde du det bra på Tenerife?
Takk, det var fint. Hvordan har det gått her?
Ja... Det er en del som vi må diskutere i ledelsesgruppa.
- Og da mener du oss to? - Ja.
Det var visstnok enda en disputt mellom deg og Niels Grøndahl?
- Han kastet urin på meg. - Og det får han så klart ikke.
Men Niels verken røyker sigaretter eller hasj.
- Det var tiss. - Jeg vet hva urin er.
Hvorfor testet du ham? Det virker som ren sjikane.
- Vi får teste dem når vi vil. - Dere kommer ikke overens.
- Vi må unngå en opptrapping. - Ja, sir. Takk.
Forflytter du ham til et annet fengsel?
Jeg har snakket med kollegene dine, og de foretrekker at Niels blir.
Du får en stilling på en annen anstalt fra og med neste uke.
- Valgte de Niels framfor meg? - Kutt ut nå. Du får ikke sparken.
- Jeg er din soussjef. - Ja, fordi du har vært her lengst.
- Nei, jeg var mest kvalifisert. - Ja, på Excel-dokumenter.
- Vaktskjemaene legger ikke seg selv. - Takk.
- Bitten, jeg... - Takk.
- Du kan ikke forflytte meg uten... - Takk, som sagt.
Vi sier takk, Morten. Vi sier helt enkelt takk.
- Tror du at noen hørte oss? - Nei.
- Gikk hjemreisen bra? - Ja. Jens har fått pengene sine.
Alt er som vi avtalte.
Jeg er så sterk når jeg er sammen med deg.
- Jeg elsker deg. - Og jeg elsker deg.
Er det her?
- Det var på tide. - Han er her ute.
- Jens har fått pengene sine. - Alt er greit mellom oss.
Du er velkommen tilbake. Vi passer godt på deg.
Nei, alt er ikke greit. Jeg fikk juling for tre millioner kroner.
Nei, det var høyst for 10000.
Jeg betalte ikke en gjeld. Gjelda fantes bare i Jens' hode.
- Jeg vil ha noe for pengene mine. - Greit.
Bli med, Morten.
Kom nå.
- Det kan jeg ikke. - Jo da.
- Det vil jeg ikke. - Det skal du gjøre.
Dere kan ikke be meg om det. Jeg er en betjent.
- Du er bare fengselsbetjent. - Det er det samme.
- Jeg vil ikke. - Du må.
- Ja, men jeg vil ikke. - Du må.
Dere må slutte nå.
Hallo! Jeg bad dere slutte!
- Vi skal bare synge ferdig. - Nei, slutt nå.
- Hvorfor sånt hastverk? - Fordi jeg sier det.
Han stod nok opp på feil side av sengen i morges.
Vent her. Vi avventer to møtende tog som skal passere.
Han har kommet i dårlig lys, men skal nok oppføre seg ordentlig.
Hvorfor risikerer Markus liv og lemmer bare for å slippe oss?
Kom nå.
- Du! - Nei, nei!
Markus, ditt jævla rasshøl!
Vi ønsker forretningsmann og forfatter Markus Føns velkommen.
Du satt arrestert og er nå dømt for grovt underslag.
Imens skrev du denne boka om dine opplevelser i fengselet.
- Hva fikk deg til å skrive den? - Jeg ble inspirert i fengselet.
Det å bli fengslet er ydmykende.
Jeg gikk fra å være Markus Føns til å bli oppfattet som forbryter.
Men det handler om å komme sterkere ut av det.
Og det gjorde jeg på grunn av det jeg lærte av de andre.
Fengselskoret var en av de mest lærerike erfaringene?
Ja, det var en gruppe med helt ulike menn, med plass til alle.
Stemmene våre bidro til sangen, -
- og vi bidro til fellesskapet med vennskap og tillit.
Takket være dem gikk jeg fra en knekt mann til å reise meg igjen.
Jeg tror nok at de lærte noe av meg også.
I koret lærte jeg om samhold og solidaritet-
- og hvor bra det er å inngå i en gruppe.
- Hva bringer framtiden? - Jeg har akseptert dommen min.
Jeg gleder meg ikke til de fem årene i Sønder Omme, -
- men jeg forventer å komme ut som et bedre menneske.
- Jeg vil nesten si god fornøyelse. - Takk. Vil du bli med?
Tekst: Anna Bjørshol www.sdimedia.com